3 9 S T E P E N I C A
Dame i gospodo,
ako mi dopustite,
imam čast predstaviti vam
jednog od najneobičnijih ljudi na svijetu.
- Koliko neobičnog? - On se znoji.
Da li vas to iznenađuje, gospodo?
Svakog dana on sazna pedeset novih činjenica
i zapamti svaku od njih.
Podatke iz povijesti, geografije, iz novina
iz znanstvenih knjiga, milijune i milijune.
Zamislite samo veličinu tog čovjeka.
Skoro si duplo viši od njega.
Pričam o veličini, ne o visini.
Provjerite ga, molim.
Dame i gospodo, postavljajte vaša pitanja
i on će odgovoriti na njih, potpuno i otvoreno.
Gospodin Memory.
Još ću dodati, dame i gospodo, prije nego što se povučem
da g. Memory nakon smrti ostavlja svoj mozak Britanskom muzeju.
Pitanje, molim. Prvo dame.
Gdje je moj stari muž, nema ga doma od nedjelje?
- Loče negdje! - U tamnici je!
Ozbiljna pitanja, molim.
Tko je pobijedio u Derbyju 1921?
Konj Humorist koji je pripadao Jacku Joolu s jahačem Steveom Donoghueom.
Pobijedio je za cijelu dužinu.
Drugo i treće mjesto: Craig-an-Eran i Lemonora.
- Imam li pravo, gospodine? - Da.
Tko je pobijedio 1936.?
Dođite opet 1937. i reći ću vam.
Koliko je daleko Winnipeg od Montreala?
Tko je osvojio Kup 1926.?
- Kup? U kojem sportu? - U nogometu, kretenu.
- Kada ga je osvojio Chelsea? - 63. prije Krista u vrijeme Nerona.
- Zašto kokoši kokodaču? - Nemojte biti toliko prizemni.
Pa, kokodaču, zar ne?
U koliko trka je pobijedio Mick The Miller?
Koliko godina ima Mae West?
Kada je obješen Crippen?
Tko je zadnji Britanac koji je bio prvak svijeta u poluteškoj?
- Henry VIII! - Moja stara!
Bob Fitzsimmons. Pobijedio je Jima Corbetta,
prvaka Amerike u poluteškoj kategoriji, u Carson Cityju, Nevada,
listopada 1897.
Imao je 34 godine. Imam li pravo?
Koliko godina ima Mae West?
Znam i to, gospodine, ali nikad ne govorim damine godine.
Idući, molim.
Zašto kokoši kokodaču?
- Koliko je udaljen Winnipeg od Montreala? - Koja Winnie?
Koliko je udaljen Winnipeg od Montreala?
Gospodin iz Kanade. Dobro došli, gospodine.
Winnipeg, treći po veličini u Kanadi i glavni grad provincije Manitoba.
Udaljenost od Montreala: 2291 kilometar.
- Imam li pravo? - Sasvim.
Koliko godina ima Mae West?
Hej ti!
Koliko godina ima Mae West?
Gospodo, molim vas! Niste kod svoje kuće!
Hej ti!
Zašto kokoši...
kokoši ko... ko...
Hajde!
Svirajte nešto, zaboga.
Spriječite ih da trče.
Evo nas.
Mogu li poći s vama?
Zašto?
Voljela bih.
Vaša stvar. Idemo, evo autobusa.
- Vi ne živite tu za stalno. - Ne, iznajmio sam namješten stan.
Došao sam iz Kanade na nekoliko mjeseci.
Usput, imam li dozvolu saznati vaše ime?
- Smith. - Dobro.
Želite li saznati više o meni? Što mislite, kako zarađujem za život?
- Glumica - Ne na način na koji vi mislite?
- Pjevačica u zboru? - Ne
- Žao mi je. - Ja sam slobodni strijelac.
- Tražite avanturu? - Tako je.
Ovuda. Moja dnevna soba je u neredu.
Nisam pospremao. Naći ću prekidač.
Ne još.
Sada.
G. Hannay, hoćete li okrenuti to ogledalo ka zidu?
Bilo bi vam ugodnije kad bi bilo zavjesa na tim prozorima.
- Da. - Žao mi je.
Zvoni telefon. Pričekajte.
- Ne javljajte se. - Zašto ne.
Zato što mislim da je za mene. Molim vas da se ne javljate.
Kako vi kažete.
- Zašto ne sjednete? - Hoćete li gurnuti ka meni tu klupicu?
Ovo vam je baš trebalo.
Je. Hvala.
- Dugujem vam objašnjenje. - Ne mučite se oko mene.
- Ja sam nitko. - Ne možemo ovdje razgovarati.
Dobro.
Samo trenutak.
Može?
- Hoćete li cigaretu? - Ne, hvala.
- Evo opet vašeg prijatelja. - Ne obraćajte pozornost.
Biste li pomislili da sam neodgojena ako bih zatražila nešto za jelo?
- Ništa nisam jela cijeli dan. - Naravno.
- Odgovara li vam bakalar? - Da.
Pretpostavljam da se ne zovete stvarno Smith.
Ovisi od toga gdje sam.
- Možete me zvati Annabella. - Annabella Smith.
Svećenikova kćer, pretpostavljam.
Bok. Nervozna? Je li vas uznemirila ona pucnjava.
Ja sam pucala.
- Što? - Da, izvela sam napad.
Morala sam hitno pobjeći iz tog kazališta.
Bila su tamo dva čovjeka koji su me htjeli ubiti.
Trebali bi biti pažljiviji u izboru svojih prijatelja.
- Ne razumijete. - Ni vi meni ne olakšavate.
Lijepu, misterioznu ženu progoni revolveraš.
Zvuči kao špijunska priča.
Baš to i jest.
- Samo, meni se više sviđa riječ agent. - "Agent"?
- Za koju zemlju? - Bilo koju koja je spremna platiti.
- Koja je vaša zemlja. - Ja nemam zemlju.
Rođeni ste u čamcu? Pustimo to.
Pretpostavljam da ste ovamo došli
iskopati neku važnu državnu tajnu.
Ja sam tu kako bih spriječila da tajna bude otkrivena.
Vrlo važna tajna za ovu zemlju.
Ne zato što volim Englesku, već zato što će mi ona bolje platiti.
- Hvala. - Najbolji agent
jedne strane zemlje
na putu je da dođe do tajne koja je bitna za vašu protuzračnu obranu.
Pratila sam dvojicu njegovih ljudi do one dvorane.
Nažalost, prepoznali su me.
- Zato me sada progone. - Šteta.
Jeste li ikada čuli za "maniju proganjanja"?
- Ne vjerujete mi? - Iskreno, ne.
Onda pogledajte dolje na ulicu.
Pobijedili ste.
- Jesu li tamo? - Jesu.
Nadala sam se da sam ih se riješila.
Sada ću vam reći nešto što nije baš zdravo da znate.
Ali, obzirom da su me pratili do ovamo,
vi ste umiješani koliko i ja.
Kako to mislite?
- Jeste li čuli za "39 stepenica"? - Ne, što je to, bar?
Nije bitno.
Ali, to čemu ste se smijali je istina. Te ljude ništa neće zaustaviti.
Ja sam jedina osoba koja ih može zaustaviti.
Ako ne budu zaustavljeni, pitanje je dana, možda sata
kad će tajna biti otkrivena. - Zašto ne zovete policiju?
Zato što mi ne bi vjerovali ništa više nego vi.
Čak i ako budu vjerovali, što mislite koliko će im trebati da ih pohvataju?
Ovi ljudi brzo djeluju.
Vi ne znate kako je njihov šef pametan.
- Pametan i nemilosrdan. - Tko je on? Kako se zove?
Ima desetine imena i može imati stotine lica.
Ali, jednu stvar ne može sakriti: ovo.
Nedostaje mu dio malog prsta.
Ako ikad sretnete čovjeka bez tog zgloba
budite vrlo oprezni, prijatelju. - Hvala. Obratit ću pozornost.
U međuvremenu, što ćete učiniti?
Prvo ću pojesti bakalar,
zatim, ako me ne izbacite na ulicu,
dobro ću se odmoriti. - Možete spavati u mom krevetu.
Ja ću drijemati na kauču.
Treba li vam još nešto?
- Karta Škotske. - Zašto Škotske?
U Škotskoj postoji čovjek kojeg moram posjetiti, ako se išta može učiniti.
Jesu li "39 stepenica" možda, u Škotskoj?
Možda ću vam sutra to reći.
Razmisli, Hannay. Ti si idući.
To čemu ste se smijali je istina.
Te ljude ništa neće zaustaviti.
U Škotskoj postoji čovjek
kojeg moram posjetiti, ako se išta može učiniti.
Samo je pitanje dana, možda sata
prije no što tajna bude iznijeta iz zemlje.
Policija mi neće vjerovati ništa više nego vi.
Kažem vam, ti ljudi rade brzo.
Brzo. Brzo.
Dobro jutro, gospodine. Uranili ste jutros.
Želiš li zaraditi funtu?
- O čemu se radi? - Treba mi tvoja kapa i kaput.
- Što je ovo? Što hoćete? - Hoću pobjeći.
- Što namjeravate? - Morat ću ti vjerovati.
Dogodilo se ubojstvo na prvom katu.
- Vi ste ubili? - Ne, ona dvojica tamo.
Pretpostavljam da čekaju muriju da dođe i uhiti ih.
Istina je. Oni su špijuni, stranci.
Ubili su ženu u mom stanu, a sada čekaju mene.
Nemojte mene. Šalite se u 5:00 ujutro.
Dobro, reći ću ti istinu.
- Jesi li oženjen? - Da, ali kakve to ima veze.
- Pa, što onda? - Ja nisam. Ja sam neženja.
Udata žena živi na prvom katu.
- Stvarno? - Da. Baš sam bio kod nje.
- Sada želim ići kući. - Što vas sprječava?
Jedan od onih je njen brat, a drugi je muž. Razumiješ?
Što mi odmah niste rekli. Samo ste trebali reći.
Pokušavate me zapričavati bajkama o ubojicama i strancima.
Evo, obucite ovo. Stavite moju kapu. Tako.
- Uzmi funtu. - Ne treba, u redu je.
Učinit ćete i vi za mene to isto jednog dana.
Odvedite ponija iza ćoška.
- Do viđenja, stari. - Zbogom, hvala.
Hej, prazne!
Novine, časopisi, čokolade, cigarete.
Eno ga.
Zbog jedne stvari su ljepši nego prije 20 godina.
- Slobodniji su. Slobodni i laki. - Imate pravo.
Ne shvaćam kako se ljudi naviknu koristiti staromodne.
- Staromodni su duže trajali. - Ne znam.
Moji traju oko godinu dana. Pokazat ću vam.
Ovi se puno traže..
- Staromodni. - Brr, moja žena.
Pogledajte ovaj.
- Naš novi model Streamline broj 1. - Ide li nešto uz to?
Mislim da ide. Ovo.
Stavite lijepu djevojku unutra i neće se stidjeti sebe.
- Vratite mi kad bude popunjeno. - Hoću.
Što je ovo? Edinburgh, Waverley. Stižemo.
- Oprostit ćete što pričamo o poslu. - Naravno.
- Doban dan. - Doban dan, gospodine.
Doban dan.
Širokouman starčić.
Ali je dobar u zagonetkama.
- Pitam se tko je pobijedio u Windsoru. - Ne znam. Idemo potražiti novine.
- Novine. - Sinko, govoriš li engleski?
- Gledaj ovo. - Tko je pobijedio.
Još jedna žena je ubijena u stanu u West Endu.
- Što? - "Ubijena žena u stanu u West Endu".
Te seks-drame me ne zanimaju. Tko je pobijedio?
- Bachelor Bud. Sedam prema četiri. - Dobro. Nije tako dobro.
Prema BBC-u. To je lijepo, mirno mjesto da nekoga uspavate.
- "Laku noć, svima". - Ta je dobra.
Kako je izgledala? Uobičajeno?
"Lijepo obučena žena, stara oko 35 godina, s nožem u leđima.
Stanar, Richard Hannay je nestao."
Iznenadili ste me.
"Jutros u sedam, služavka Elizabeth Briggs..."
Ovo je prevršilo svaku mjeru.
- Što je sad? - Zar više nema časti na svijetu?
I ja vas pitam. "Novi Bodyline gumeni korzet.
Rasprodaja danas u ulici Princess.
Cijena: 17 i 9." Jeste li čuli to?
Bodyline. Funtu i trideset penija jeftiniji od našeg Streamlinea.
Sada nema svrhe ići u Aberdeen.
- Mogu li pogledati novine? - Naravno.
- Hvala. - Nema veze.
Postoji dovoljno dokaza da se objesi bilo tko.
Mogu li vam pomoći, gospodine?
Možete li mi reći koja je iduća postaja?
Izgledam li vam kao razvodnik vlakova. Idite pa ga nađite.
- Znam ja jedan bolji. - Teško. Ovaj je vrlo smiješan.
Svidio vam se? Jeste li čuli onaj o mladoj Bugarki?
- Ne mogu se sad svih sjetiti. - Morate čuti taj.
- Bila jedna mlada Bugarka. - Da...
- Hoćete li čaj, gospodine? - Da, hvala.
Draga, drago mi je što te vidim!
Bio sam očajan. Jako mi je žao. Morao sam to učiniti.
Zovem se Hannay. Jure me. Kunem se da sam nevin.
Morate mi pomoći. Moram ostati na slobodi idućih dana.
Je li prošao neki čovjek ovuda u zadnjih nekoliko minuta?
Mislim da je ovo vaš čovjek.
- Ali, kada smo maloprije prošli... - Rekao je da se zove Hannay.
- Zovete li se Hannay? - Dolazite li na čaj, gospodine?
Odmah polazim.
Povuci to uže.
Razmaknite se. Dajte, ljudi. Idite tamo dolje.
Nastavite.
Zašto ste povukli ono uže?
- Da zaustavim vlak, stara budalo. - Protupropisno je
zaustavljati vlak na mostu. - Čovjek je iskočio.
On je ubojica. Mi ga trebamo uhvatiti.
- U kom smjeru je otišao? - Sigurno je skočio od tuda.
- Ne vidim ga. - Jeste li sigurni da je skočio?
- Ne mogu više čekati. - Eno ga, ulazi u vlak.
- Ne, to je putnik. - On je, kažem vam!
Idemo, onda.
- Hannay pobjegao! Novine! - Hannay pobjegao! Novine!
Specijalno izdanje! Hannay pobjegao policiji!
Novine!
Specijalno izdanje! Novine!
Točno. Visina: oko 160 cm.
Mali brkovi. Posljednji put viđen u tamnom odijelu,
ali možda je uspio promijeniti odjeću.
- Dobar dan. - I vama.
- Čime se bavite? - Ja sam automehaničar koji traži posao.
- Tu nema posla. - Ima li tu u okolici velikih kuća?
Samo Sir Andrews. Ali, njemu niste potrebni.
Ima istog vozača već četrdeset godina.
Nisam ni znao da automobili postoje toliko dugo.
Kada je bio mlad, također je bio i kočijaš.
Shvaćam. Što je to?
To je svećenikova kuća. Ali, on nema auto.
Zar tu nema došljaka?
Svakako. Ima jedan Englez, profesor.
- Profesor? - Živi u Alt-na-Shellachu.
- Gdje? - Na drugoj strani jezera.
- Je li blizu ovog sela? - Da.
Hvala. Pokušat ću tamo.
- Nećete moći večeras. Do tamo ima 22 km. - Mogu li do tamo onim vozilom?
Ne, on ide u drugom smjeru.
Vjerojatno ste u pravu. Možete li me primiti preko noći?
- Besplatno? - Ne, platit ću.
- Dobro. Može li haringa za jelo? - Mogao bih pojesti nekoliko komada.
- Možete li spavati na kauču? - Pokušat ću.
- Dvije funte i šezdeset penija. - Uzmite sada. Hvala vam.
Idi s gospodinom. Ostat će s nama do jutra.
- Vaša kćer? - Moja žena.
- Hoćete li sada ući? - Hvala.
Ovo je vaš krevet.
Maknut ću ove stvari.
- Možete li tu spavati? - Pokušajte me spriječiti.
Umorni ste.
Vrlo.
Ja sam u prolazu, tražim posao.
Sjednite dok ne donesem večeru.
Hvala.
- Jeste li dugo u ovim krajevima? - Ne, ja sam iz Glasgowa.
- Jeste li ikad bili tamo? - Ne.
Trebali bi vidjeti ulicu Sauchiohall, s njenim dućanima
i ulicu Argyll subotom navečer
s njenim svjetlima
i kina s ljudima u njima.
A sad je subota navečer.
Tu sigurno nemate sve te stvari.
Ne.
Nedostaju li vam?
Ponekad.
Nikada nisam bio u Glasgowu, ali sam bio u Edinburghu,
Montrealu i Londonu.
Za večerom ću vam pričati o Londonu.
- John to neće dopustiti. - Zašto?
On kaže da je najbolje ne misliti o takvim mjestima i njihovoj izopačenosti.
Zašto ne biste sad slušali, prije nego se vrati?
Što želite znati?
Lakiraju li žene zaista nokte na nogama?
Neke od njih.
- Da li su lijepe dame u Londonu? - Jesu.
Ali, pokraj vas ne bi bile.
- Niste trebali to reći. - Što to nisam trebao reći?
Rekao sam da mi se više sviđa život u gradu nego na selu.
Bog je stvorio selo.
- Ženo, je li gotova večera? - Je.
- Mogu li pogledati vaše novine? - Naravno.
Hvala.
- Niste mi rekli svoje ime. - Hammond.
Pa, g. Hammond, ako spustite te novine, ja bih se pomolio.
Naravno.
Blagoslovi ovu izdašnu hranu za nas uboge grješnike.
O, Gospode, učini nas istinski zahvalnim
za sve blagoslove koje nam pružaš.
Odvrati naša srca
od grješnosti
i zemaljskih stvari
Amen.
Zaboravio sam zaključati sjenik.
Dolazi neki auto. To je policija. Najbolje bi bilo da odete.
- Hvala. Odlično sam spavao. - Ne dajte da vas uhvate.
Dobro. Nikad vam ovo neću zaboraviti.
- Kuda da idem? - Pokazat ću vam.
Naravno. Trebao sam znati.
Vodite ljubav iza mojih leđa.
- Van. I ti. - Samo malo...
- Izlazi iz moje kuće prije nego... - Naravno. Idi.
- I ostavim vas ovako. - To je vaša šansa da se spasite.
Ne razumijete.
Griješite. Samo mi je pokušala pomoći.
Da, da unesete sramotu i prljavštinu pod moj krov.
Pokušala mi je pomoći da izbjegnem policiju.
- Policija? - Da, traže me zbog ubojstva.
- Što? - Ovdje su.
Samo me je upozorila. Morao sam joj reći sinoć.
Nemojte ih pustiti unutra. Zaradit ćete.
- Koliko? - Pet funti.
Imate li toliko? Dajte.
Kada oni odu.
Vratite se u krevet. Sakrij ga.
- Ne tu. Ne vjerujem mu. - Ali, uzeo je novac.
Nije mogao odoljeti. Tu.
Jeste li vidjeli nekog stranca?
Kakvog stranca?
Bila sam u pravu.
Pita ih postoji li nagrada za vaše uhićenje.
Raspravljat će o tome trenutak prije no što ih pusti unutra.
Sada je vrijeme za vas. Vaš je kaput presvijetli.
Bojim se da će vas vidjeti.
- Najbolje bi bilo da uzmete ovaj. - Je li ovo kaput vašeg muža?
Njegovog sina, ali nema veze. Ne smiju vas vidjeti.
- Što će biti s vama? - Reći ću da vas nisam mogla zaustaviti.
- Neće vas zlostavljati? - Preklinjat će me, ali ništa više.
- Kako se zovete? - Margaret.
Zbogom, Margaret. Nikada vam ovo neću zaboraviti.
Eno ga.
Postavite se u liniju.
- Je li gospodar tu? - Što da kažem, gospodine? Tko ga traži?
Moje ime neće prepoznati. Pitajte ga poznaje li Annabellu Smith.
- Hoćete li pričekati dok ga pitam? - Da. Idite.
Bolje da to tu malo ispitamo.
Možda ga je netko vidio kroz prozor
- Tamo je nekoliko automobila. - Da.
Ubojice ne posjećuju ljude automobilima.
- Ugodan dan, draga. - Također.
Jeste li vidjeli neke nepoznate ljude danas?
Gore ima nekoliko gostiju, ali oni nisu nepoznati.
Niste vidjeli nikog sumnjivog kroz prozor
ili primili u kuću? - Ne, gospodine.
Nitko se nije ni približio zadnjih pola sata.
- Vas je poslala Annabella Smith? - Da.
Popili smo nekoliko pića kako bi proslavili rođendan moje kćeri.
Dajte mi pet minuta i onda ćemo razgovarati.
- Naravno. - Upoznajte moju ženu. Louisa, draga.
Imam još jednog gosta za tebe. Ovo je gospodin...
- Zaboravio sam da vas pitam za ime. - Hammond.
Došao je iz Londona, poslovno, vidjeti me.
Na vratima je policijski inspektor. Želi razgovarati s vama.
Na vratima?
Dobro. Ja ću to srediti.
- Uvedi ga unutra, draga. - Dođite upoznati moje kćeri.
- Ovo je Patricia. - Drago mi je.
Gđa Bailey, gđa Hutchins.
Hilary, draga, ovo je gospodin Hammond.
- Upravo je doputovao iz Londona. - Drago mi je.
Oprostite zbog pijanke. Bili smo u crkvi i misa je trajala 45 minuta.
- Ovo je kapetan i gđa Ogilvey. - Drago mi je.
- Želite li piće? - Hvala.
Ovo je Derek Stewart.
A ovo je šerif Watson. Prema njemu morate biti fini.
Ovo je zamjenik šerifa. Whiskey za lokalnog žbira.
Dobit ćete šest mjeseci teškog rada čim vas pogleda.
Dobro je, ne brinite. Poslao sam ih podalje.
Vidite kako je lijep pogled s ovog prozora.
Ponosni smo na to.
- Usput šerife, kada ćete uhvatiti tog ubojicu? - Kojeg ubojicu?
Čovjeka koji je nožem ubio ženu prošli tjedan.
- On je u našem okrugu. - Kako uzbudljivo. Gdje?
Tu negdje. Bio je u močvari.
Šerife Ames, zašto ga ne uhitite?
Ne biste željeli da i mene izbode nožem.
Nije moj posao da ga uhvatim. Uhvatite ga vi a ja ću ga osuditi.
- Postoji li nagrada? - Skoro je 13:00. Moramo ići.
- Profesor traži svoj ručak. - Ne žuri, draga.
Pa, ako morate ići... Pat, neka dovezu kapetanov auto.
Da, gospodine.
Vi izlazite?
Pokažite nam svoj novi auto.
- Dođite opet. - Doviđenja. Voljeli bismo.
Kada ga budete uhvatili, naći ćete me u sudnici svakog jutra.
- Dovedite ga. - Doviđenja.
Louisa, ako bi nas ispričala...
G. Hammond i ja bismo popričali prije ručka.
Pa, g. Hannay... Pretpostavljam da vas sad mogu zvati pravim imenom.
Što je s našom zajedničkom prijateljicom, Annabellom?
- Ona je ubijena. - Ubijena?
Afera blok Portland.
Zašto vas traže naši prijatelji?
- Ja to nisam učinio. - Naravno da niste.
Ali, zašto ste došli čak u Škotsku reći mi to?
Mislim da je htjela vidjeti vas zbog neke tajne Ministarstva zrakoplovstva.
Ubio ju je strani agent koji je također bio zainteresiran za to.
- Je li vam rekla kako je izgledao? - Nije bilo vremena.
Samo jednu stvar: nedostaje mu dio malog prsta.
- Kojeg? - Ovog, mislim.
Sigurni ste da nije ovaj u pitanju?
- Ručak je postavljen, dragi. - Odmah dolazim.
Ja sam kriv što sam vas vodio stazom dolje.
Izgleda da sam već bio u pogrešnom vrtu.
Pa...
- Što ćemo sada učiniti? - U tom je poanta.
Što ćemo po tom pitanju učiniti?
Živim tu kao ugledan građanin.
Morate shvatiti da moja egzistencija dolazi u pitanje
ako se sazna da nisam ono što se misli da jesam.
G. Hannay, zašto ste došli ovamo?
Zašto ste me doveli u ovaj nezgodan položaj?
Ne mogu vas zaključati u sobu, ili bilo što slično.
Što će moja žena i kćer misliti.
Ne znam što da mislim. Stvarno ne znam.
Još jedan razlog zašto vas ne mogu pustiti, je taj što ću
uskoro poslati važnu informaciju iz zemlje.
Da, shvatio sam.
Sirota Annabella bi zakasnila.
- To je pošteno. - Da. Što ćemo sad?
- Što ćemo s čim? - S vama.
- Izgleda da postoji samo jedan izlaz: - Koji?
Ako vas ostavim samog s ovim revolverom?
Sutra će novine pisati da je portlandski ubojica
oduzeo sebi život. - Mislila sam da odmah dolazite.
Svi smo čekali.
- Hoće li g. Hammond ostati? - Sumnjam, draga.
Što vi mislite, g. Hannay?
Bojim se da mi ne ostavljate izbor.
Ne mogu pronaći svoj molitvenik.
- Gdje si ga ostavio? - U džepu kaputa.
Tu je bio obješen.
Bojim se da sam ga dala gospodinu koji je bio tu one noći.
Tabakera, dobro, ali nikad nisam vidio da se ovo dogodilo s molitvenikom.
I ovaj metak se zaglavio među molitvama?
Nisam iznenađen. Neke od tih molitvi je jako teško proći.
I sâm sam se zaglavljivao među njima.
Ne žalim se, šerife. "Molitve koje su mi pomogle."
Ta ti je dobra.
Kad samo pomislim da sam pola sata prije toga pio njegov šampanjac.
To nam je škola. Ne druži se sa sumnjivima na Sabat.
Kako ste pobjegli?
Ako pogledate kroz prozor, vidjet ćete.
Stavili su me... tijelo u garderobu.
Kad sam se osvijestio, posudio sam ovo odijelo i ukrao njegov auto.
Ne bih vas požurivao, ali zar ne bismo trebali nešto poduzeti?
Ovo je ozbiljno. Zašto bih, inače, dolazio kod vas
s optužbom za ubojstvo koja mi visi nad glavom. - Ne brinite za to.
Vi možete uvjeriti Scotland Yard u svoju nevinost
isto tako lako kao što ste uvjerili mene.
Treba mi kratka izjava da je proslijedim nadležnima.
Upravo netko dolazi iz policije preuzeti je.
Hvala vam.
- Zvali ste me? - Da, jesam.
Mislite li da uživam u zadržavanju ubojice?
- "Ubojica"? - Naravno.
Uhićeni ste pod optužbom da ste izvršili ubojstvo s predumišljajem
nepoznate žene u bloku Portland, u Londonu prošli utorak.
Vodite ga u okružni zatvor.
Svaka riječ moje priče je istinita.
Mi Škoti nismo tako glupi kako misle neki pametnjakovići iz Londona.
Zar ste stvarno pomislili da sam povjerovao u vašu priču o profesoru?
On mi je najbolji prijatelj. Dajte mi profesora Jordana.
Ako profesor nije pucao u mene, odakle je došao metak?
To je lako. Od nekog vašeg progonitelja iz močvare.
- Je l' tako inspektore? - Ja sam osobno pucao na njega.
Zahtijevam dozvolu da telefoniram veleposlaniku Kanade u Londonu.
Bolje to učinite iz Londona. Uskoro ćete biti tamo.
Poštedjet ću vas troškova međugradskog poziva.
To je profesorov auto.
Hannay je sigurno unutra.
Zaustavite ga!
Kako ste? Svi vas očekujemo.
Pamela je otišla na postaju sačekati vas. Ovuda.
Vođa i barjaktar osobno.
Radujem se prilici da mogu razgovarati s vama
o još jednom značajnom pitanju za našu zemlju
u ovom kritičnom i bitnom trenutku.
Ali, prije svega, kao uvod u to
zadržat ću vas još... - Već si nas previše zadržao!
Dosta nam vas je.
Dame i gospodo, sada ću pozvati glavnog govornika ove večeri.
- Glasnije! - Nema potrebe da ga predstavljam,
ili da govorim o njegovim sjajnim dometima kao vojnika i državnika.
On je škotski sin koji je prešao granicu i pokorio Englesku.
On je sada jedna od glavnih figura
u diplomatskom i političkom svijetu velikog Londona.
Zato ću ga zamoliti da vam kaže nešto...
- Krajnje je vrijeme. - Koliko je važno
za ovo izborno mjesto, da na ovim izborima
naš kandidat bude izabran s odgovarajućom većinom.
Sada bih zamolio da vam kaže koju riječ satnik Fraser.
Dame i gospodo, ispričavam se zbog svog oklijevanja da priđem.
Ali, dok sam slušao predsjedavajućeg
kako laska opisujući idućeg govornika
nisam uspio shvatiti da je govorio o meni.
Moram reći iz dubine srca
i krajnje iskreno
koliko oduševljenje i olakšanje osjećam što se nalazim
s vama u društvu večeras.
Oduševljen sam zbog vašeg prijateljskog dočeka,
olakšanje osjećam, jer sve dok stojim za ovom govornicom
ja sam oslobođen briga i nemira
koji su uvijek sudbina čovjeka u mom položaju.
Kada sam dolazio u Škotsku prije nekoliko dana
putujući "Highland Expressom" preko veličanstvenog mosta Forth
tog spomenika škotskog građevinarstva i škotske snage...
Hoću reći, na tom putu nisam ni sanjao da ću za koji dan
biti govornik na važnom političkom skupu.
Planirao sam za sebe nešto sasvim drugo.
Potpuno drugačije.
Htjeli ste ići u močvaru uloviti nešto.
Ili nekoga. Ja sam loš strijelac.
U svakom slučaju, nisam mislio da ću govoriti
u korist tog sjajnog, mladog državnika.
Neka ustane...
Gospodin s moje desne strane,
već poznat među vama kao netko tko je unaprijed izabran
da bi ostavio značajan trag u politici
Drugim riječima, vaš budući član Parlamenta,
vaš kandidat, gospodin...
McCrocodile.
Ne zna ime kandidata.
Znam da će vaš kandidat oprostiti što mu se obraćam
prijateljskim nadimkom po kojem je već poznat
u očekivanju da vas zastupa
u Westminsteru.
A sada, dame i gospodo, diskutirat ćemo o nekim temama. Kojim?
- Lov na haringe! - Nezaposlenost.
To je staromodna tema
naročito za mene, jer nisam bogat i nikad nisam bio besposlen.
Bio sam prilično zauzet cijelog života, i očekujem da uskoro budem još više.
Da li ste ikada radili nešto svojim rukama?
Jesam. Znam kako je osjećati se usamljenim i bespomoćnim
i imati cijeli svijet protiv sebe.
To su osjećaji koje ni jedan muškarac ili žena ne trebaju doživjeti.
Zamolit ću vašeg kandidata
i sve one koji vole svoje bližnje
da budu odlučni u tome da ovaj svijet učine boljim mjestom za život.
Svijet gdje nijedan narod neće biti protiv drugog,
gdje nijedan susjed neće ići protiv svog susjeda,
gdje neće biti proganjanja i lova na ljude,
gdje će svatko imati pravedan tretman i sportsku šansu,
i gdje će se ljudima pomagati, a ne smetati.
Svijet iz kojeg će nepovjerenje, okrutnost
i strah zauvijek biti protjerani.
Takav svijet ja želim! Želite li ga i vi?
Divno!
To je sve što imam za reći. Laku noć!
- Zadržavao sam ih koliko sam mogao. - Teško vas je pratiti.
Vjerojatno mislite da ste jako pametni.
- Recite vašem zatvoreniku da me ne vrijeđa. - Pokušajte me spriječiti.
- Pođite sa mnom. - Govorio sam istinu.
Sigurno ste vidjeli da sam iskren.
Bez obzira vjerujete li mi, biste li telefonom pozvali
ambasadora Kanade u Londonu?
- Recite da će jako važna tajna... - Dosta.
Vrlo važnu tajnu strani agent će iznijeti iz zemlje.
Ja tu ne mogu ništa učiniti zbog ovih budala od detektiva.
- Je l' vam to došlo do mozga? - Točno do centra za smijeh.
- Ispričajte mi još jedan vic. - Zar uopće nemate osjećaja?
Pozovite ga. Molim vas. Pozovite se na mene.
- Hoćete li učiniti to? - Ne. Laku noć.
Oprostite, gospođice, ali bilo bi dobro da i vi krenete.
- Zašto? - Da službeno identificirate zatvorenika.
- Hoćete li poći do postaje? - Što?
- Samo na nekoliko minuta. - Ako je neophodno, izdržat ću.
- Moram li sjediti pokraj ovog čovjeka? - Samo kratko.
Požurite.
U redu.
Zar nije ono policijska postaja. Prošli smo je.
- Govorite. - Vjerojatno ste me pogrešno razumjeli.
Ne idemo baš u policijsku postaju.
- Kuda onda idemo? - U Inverary.
- Inverary? - Da gospođice.
- Ovog čovjeka će ispitivati glavni šerif.
- Imamo zapovijed da ga tamo odvedemo. - Nemate zapovijed da odvedete mene.
Ne, gospođice, ali se bojim da morate s nama.
Trudit ćemo se da vas vratimo što prije je moguće.
- Koliko ima do Inverarya? - 65 km.
- Tišina. - Oprostite.
- Stići ćemo za manje od dva sata. - Provest ću pola noći s vama?
Tako izgleda.
Zar ne idemo pogrešnim putem? Ono tamo je put za Inverary.
Na tom se putu srušio most.
Morat ćemo zaobilaznim putem Ovi ljudi ga znaju.
- Mogu li vidjeti vaš nalog? - Umukni. Vidjet ćeš ga kad stignemo.
Da se kladimo, Pamela?
Dobro, kladit ću se s tobom, Sherlock.
Dajem sto prema jedan da vašem glavnom šerifu
nedostaje vrh malog prsta.
Što kažeš na to?
Pobijedio sam.
Zašto se zaustavljamo?
Evo cijelog stada detektiva.
Prekrili su cijelu cestu. Izađi i rastjeraj ih.
- Što ćemo s njim? - Sredit ćemo i to.
Eto, gospođice. Sada ste specijalni policajac.
- O čemu se radi? - Dok ste vi tu, bit će i on.
Da, a kad ja idem, idete i vi. Idemo.
Zaustavi ih! Odlaze!
- Dajte. - Neću!
Nećete?
- Ozljeđujete me. - Umuknite.
Pogledaj jesu li otišli niz cestu.
Kuda su mogli otići?
U pomoć!
Pusti me!
Pustite još jedan glas i upucat ću prvo vas, a onda sebe
Nema nikoga tu.
Popni se gore, proklet bio, i ne gubi više vrijeme.
Razdvojimo se i nađimo ih.
Mora da su već milju daleko.
Ne radite to.
Prestanite fućkati.
Ne možete pobjeći. Kakve šanse imate vezani za mene?
To je pitanje za vašeg muža. Priznajem da ste teret nevinom čovjeku.
Znam, i mogu vam reći da me ta pomisao tješi.
Koja je svrha ovoga? Policija će vas uhvatiti prije zore.
Mogu me uhvatiti, ali oni nisu policija.
- Otkud vam to? - To ste i vi shvatili.
Nisam trebao nikad saznati da je ono pogrešan put za Inverary.
Vode nas svome šefu i neka nam Bog pomogne ako nas opet uhvate.
Shvaćam. Još uvijek se držite svoje jeftine špijunske priče.
Postoji dvadeset milijuna žena na ovom otoku, a ja sam vezana za vas.
Slušajte, još jednom. Govorim vam istinu.
Rekao sam vam u vlaku. Pokušao sam vam reći nakon izbornog skupa.
Sada vam kažem po treći put.
Postoji zavjera protiv ovog otoka i mi smo jedini koji je mogu zaustaviti.
Pomislite samo što vam se događalo ispred nosa.
A vi ste vitez koji me spasio.
Dobro, ja sam samo običan ubojica
koji je nožem ubio nevinu, bespomoćnu ženu s leđa, prije samo četiri dana.
Kako ćete se nositi s tim? Ne znam koliko ste nevini,
ali ste žena, bespomoćni ste i sami ste
u pustoj močvari, u mraku, vezani lisicama za ubojicu,
iz čijih vas šaka ništa ne može izbaviti.
Ako vam se više sviđa takva situacija, onda dobro.
Ne bojim se...
I znajte, možda sam svaki tjedan ubijao po jednu ženu.
Zato, poslušajte mali savjet.
Učinite sve što vam kažem, i to brzo.
Grubijanu.
Sviđa mi se vaša hrabrost. Idemo.
- Ući ćemo unutra. - Zašto?
To je moja stvar. Zapamtite što sam rekao: pazite što pričate ili...
Ući ćemo unutra, a vi ćete me podržavati što god ja rekao ili učinio.
- Je l' ušlo nešto od ovoga unutra. - Jedva.
Saberite se. Stavite ruku u moj džep i izgledajte užurbano.
Idemo.
Uđite. Mlada dama je jako mokra.
Imali smo nezgodu s našim automobilom nekoliko milja odavde.
- Prenoćit ćete? - Da.
Ostala nam je još jedna jednokrevetna soba.
- Ali, to vam neće smetati. - Ne, naprotiv.
- Vi ste bračni par, pretpostavljam? - Da.
Da.
- Imate li prtljagu? - Ostavili smo je u autu.
Možda mogu posuditi mladoj dami spavaćicu.
Hoćete li se, molim vas, prijaviti? James, dodaj mi knjigu.
- Naravno. - Upalit ću vatru za vas.
- Treba li vam večera? - Ne, hvala.
Samo whiskey i sodu i nekoliko sendviča.
- I čašu mlijeka. - Vrlo dobro, gospodine.
Ne mogu pisati lijevom rukom, ali mogu njome pucati.
Pogodite što je u ovom džepu.
Potpiši ti, draga. Što se prije navikneš na novo prezime, tim bolje.
Daj. "Gospodin i gđa Henryja Hopkinsona, The Hollyhocks, Hammersmith."
Momci, vraćam se za trenutak.
Skinite tu mokru suknju da je osušim u kuhinji.
Nemojte se mučiti. Osušit ću je pored vatre.
Hvala, u svakom slučaju.
Nema sumnje da će se gospodin brinuti o vama.
Laku noć, gospođo. Laku noć, gospodine.
Laku noć.
- Što misliš, jesu li vjenčani? - Nije me briga.
Tako su zaljubljeni jedno u drugo.
Idem im sve ispričati.
Želite da me objese zbog ubojstva koje nisam počinio?
Dok vas god žele objesiti, ne zanima me da li ste ga počinili ili ne.
Pustite me. Mislite da ću provesti noć s vama.
- Naravno. Nemate izbora? - Mogu li ući?
Dođi ovamo.
Uđite.
Pokušavamo se ugrijati dok ne zapalite vatru.
Vidim. Mislila sam da biste željeli da vam ovo donesem u krevet.
Hvala vam puno. Htjela bi bocu tople vode, zar ne?
Reci: da, dragi.
- Da, dragi. - U redu.
- Molim vas, ne idite, - Zašto?
Nešto nije u redu?
Naravno da je sve u redu. Samo vam je htjela nešto reći.
- Mi smo bjegunci s vjenčanja. - Znala sam. Traže vas?
Nemojte nas odati. Molim vas.
Naravno da vas neću odati.
Laka vam noć.
- Nitko vas neće uznemiravati. - Ali...
Hvala Bogu, nešto za jelo. Dođite.
Evo vam.
Što je iduće na programu?
- Skinite nam ovo. - U redu. Kako ćemo to učiniti?
Ima li nešto u vašoj torbi što bi nam moglo biti od pomoći?
- Škarice ili ukosnica? - Može li pomoći rašpica za nokte?
Naravno. Trajat će deset godina, ali mogli bismo probati.
Idemo se malo raskomotiti.
Što ćemo s tom vašom suknjom? Dosta je mokra.
Ne bih baš, nakon svega, volio biti vezan za nekog s upalom pluća.
- Skinite je. Ne zanima me. - Zadržat ću je, hvala.
To je to.
Cipele i čarape su mi natopljene. Mislim da ću ih skinuti.
To je prva stvar sa smislom koju sam čuo od vas.
- Mogu li pomoći? - Ne, hvala.
Oprostite.
- Pridržite. - U redu.
Trenutak.
- Hvala vam. - Nema na čemu.
- Hoćete li sada mlijeko? - Ne, hvala. Pričekat ću.
U redu.
Živjeli.
Tako je bolje.
Jesu li vam se stopala ugrijala? - Jesu, hvala.
Dođite.
Želite li se smjestiti na kirurški stol?
Nitko vas neće povrijediti. Ovo je Dan primirja.
- Odmorimo se dok možemo. - Neću leći na ovaj krevet.
Dokle god ste vezani za mene, leći ćete tamo gdje ja legnem.
- Mi smo sijamski blizanci. - Nemojte zirkati.
Mislite li da sam željan toga da se ujutro budim
gledajući vaše neumiveno, masno lice kraj sebe?
Kakav biste prizor bili. Dajte mi tu rašpicu. Dajte da počnemo.
Hvala.
Ponovno počinjem.
Kad bih samo mogao izbaciti tu prokletu melodiju iz glave.
Pitam se gdje li sam je čuo.
- Zvučite vrlo pospano. - Pospano? I ja bih rekao.
Znate li kad sam posljednji put spavao u krevetu?
U subotu navečer, kad god to bilo. Od tada sam spavao nekoliko sati.
- Što vas je održalo budnim? Snovi? - Kako to mislite "snovi"?
Uvijek sam mislila da ubojice imaju strašne snove.
Samo nakon prvog ubojstva. To sam davno prošao.
Kada sam prvi put počinio zločin, bio sam šokiran nad njim.
- Bio sam osjetljivo dijete. - Iznenađujete me.
Znao sam se buditi s vriskom, misleći da me juri policija.
Ali, ojačao sam.
- Kako ste počeli? - Sa sitnim stvarima, kao većina.
Krao sam novčiće iz školskih ormarića druge djece,
zatim sam džepario, onda sam krao automobile,
onda sam se počeo baviti provalama.
Prvi put sam ubio čovjeka kad mi je bilo 19 godina
U dalekoj budućnosti, moći ćete voditi svoje unuke
u muzej voštanih figura da im pokažete mene.
- Koji odjeljak? - Rano je za reći. Još sam mlad.
Ali, bit ću tamo, u nekom odjeljku.
Pokazat ćete mene i reći: "Djeco, ako vam kažem
kako sam jednom bliska bila s tim gospodinom, vi biste..."
- Što se događa? - Ove lisice mi stežu zglob.
Oprostite.
Kad smo kod muzeja madam Tussaud, tako je sve i počelo.
- Što je počelo? - Moja karijera kriminalca.
Sve je to nasljedno. Veliki ujak Penruddock.
- Tko je on bio? - Djevojko, odakle ste vi?
Nikada niste čuli za mog velikog ujaka Penruddocka?
- Sve sam od njega naslijedio. - Mislila sam da je vaša obitelj iz Kanade.
Ne, tamo su otišli nakon incidenta Penruddock.
Ubio je svoje tri žene i pobjegao.
Njegova treća punica uzela je njegovo imanje i pokušala ga uhititi.
Je li uspjela u tome? Ne, bio je prebrz za nju.
Odveo ju je do Land's Enda i bacio je u Atlantik.
On je u muzeju voštanih figura.
Nema sumnje u kojem je odjeljku.
Morate nekad otići vidjeti ga.
Ne možete ga promašiti. Treći s lijeva kad uđete.
Crveni brkovi i zečja usna.
To je, moja damo, moja tužna životna priča.
Siromašan dječak bez roditelja, koji nikad nije imao šansu.
Želite li me još uvijek da predati policiji?
Jesi li siguran da će sve biti u redu?
Mora biti. On nema još puno vremena.
Čim nabavim... znaš već što, bježim iz zemlje.
Budi oprezan.
Javi mi.
- Zbogom, dragi. - Zbogom.
Da li je to kuća profesora Jordana? Mogu li onda govoriti s gđom Jordan?
Je li to gđa Jordan?
Već je otišao u London?
- Ako ste vi šef, ja bih whiskey. - Donijet ću vruću vodu.
Ne, pobjegao je, policija je otišla krivim putem.
Djevojka ga je predala nama, misleći da smo detektivi.
Morali smo i nju povesti, jer joj je sve ispričao.
U redu, gospođo. Razumijem. Da, gospođo.
- Pa? - Stari je odmaglio.
- Već je zbrisao? - Zašto?
Misli da je previše opasno zato što je Hannay na slobodi.
Upozorava cijelu organizaciju "39 stepenica".
- Je li dobio... znaš? - Da.
Pokupit će našeg prijatelja kod izlaza "London Palladiuma".
Evo pića. To bi bilo pola krune.
- A telefonski razgovor. - Recimo, jedan šiling.
- Je li ovo hotel? - Je.
- Imate li goste? - Imamo.
- Imate nekog u ovo doba godine? - Da.
- Ima li koga noćas? - Ima.
Da nije to, možda, mladi par?
James, prestani!
Za kakvu sam se ja to budalu udala?
Hoćeš li da nas uhite?
- Koliko si ovo naplatio? - Pola krune.
Van, vas dvojica.
Neka nitko ne sazna da ste tu dobili piće u ovo doba.
Stara budalo. Odao bi mladi par?
Dobro jutro.
Što se dogodilo? Kako smo se oslobodili ovoga?
Vi niste, ja sam. Noćas sam izvukla ruku i smjestila se tu.
- Zašto niste pobjegli? - Jesam, ali, baš kad sam htjela otići...
otkrila sam da govorite istinu.
Odlučila sam ostati.
Mogu li pitati što je navelo vaš mozak da konačno proradi?
Ona dvojica su dolazili noćas. Čula sam njihov telefonski razgovor.
- Što je rekao? - Spominjao je "39 stepenica".
- Vi... Nastavite. - Što?
Netko će ih upozoriti. Kako možete upozoriti stepenice?
- Nije bitno. Nastavite. - Da, ima još nešto.
Netko se uplašio i pobjegao i...
Da, znam. I pokupit će nekoga kod "London Palladiuma".
"London Palladium"? Što dovraga?
Je li to profesor kojem nedostaje dio malog prsta?
Zašto bi išao tamo?
Osjećam se tako glupo što vam nisam vjerovala.
Nema veze.
Moramo krenuti.
- U kojoj sobi su ta dvojica? - Nisu u sobi.
Otišli su odmah nakon telefonskog razgovora.
- Što su? - Zar vam nisam rekla?
Pustila si ih da odu nakon što si čula razgovor?
- Ti praznoglava glupačo! - Ne obraćaj mi se tako!
Izgubili smo četiri pet dragocijenih sati. Zašto me nisi odmah probudila?
Čak si i ti mogla shvatiti koliko je bitno to što govore.
Zašto sve to ne bismo ostavili?
Da ostavimo? Djevojko, ja sam optužen za ubojstvo!
Zar ne shvaćaš da je jedini način da se operem taj da otkrijem te špijune.
Još uvijek možeš. Taj čovjek ide u "London Palladium".
Stvarno? U prvu ili drugu salu? Stići ću tamo s pet sati zakašnjenja.
- Odlično! Predstava će ti odgovarati. - Koja?
"Ludi mjesec"
Imate pravo, madam.
Ministar zrakoplovstva je dobio nešto novo i mnogo ljudi je zainteresirano.
Ali, sigurni su da im ne nedostaju nikakvi papiri
koji bi bili od koristi špijunima.
Sigurna sam u to. Čovjek večeras napušta zemlju s nečim.
Pošto ste nas zvali iz Scotland Yarda jutros
proveli smo temeljitu istragu.
Očigledno je da tu samo gubim vrijeme.
Trenutak, gospođice, molim vas.
Ima još jedna stvar koju nam niste rekli.
Gdje je Richard Hannay.
Nemam pojma.
Gospođice, ne možete...
- Ima li vaš broj u telefonskom imeniku? - Da.
Ako nešto iskrsne, pozvat ćemo vas.
To bi bilo sve za sada. Hvala vam.
Reci Archeru i Seagraveu da sjednu u drugi taksi i da je prate.
Odvest će nas do Hannaya.
Pokrijte sve izlaze i nikom ne dopustite da napusti zgradu.
Vas dvojica idite kod orkestra
Dame i gospodo, sada ćemo pjevati.
Hajde. Prođite, molim. Hajde.
- Nitko ne smije napustiti kazalište. - Zar čovjek ne može izaći na piće?
- Karte, molim. - Samo da potražim nekoga.
- Molim vas, mogu li proći? - Izvolite.
Vidjela ga je. Uputila se dolje, ka parteru.
Mogu li posuditi vaš dvogled?
Oprostite. Biste li mi mogli ustupiti svoje mjesto?
Što ćeš ti tu? Našao sam ga. Gore je, u loži.
Ne možeš ništa više učiniti. Bila sam u Scotland Yardu.
Ništa nije ukradeno iz ministarstva zrakoplovstva. Sigurni su u to.
Čula si da su rekli da će on biti tu. Eno ga.
Hoćemo li ga sada privesti, ili ćemo čekati stanku?
Što ćeš učiniti? Ništa ne nedostaje. Gotovo je.
Čuješ tu melodiju? Nikako ne mogu izbaciti iz glave tu prokletu stvar.
Sada znam gdje sam je čuo. Naravno, u onoj predstavi.
Annabella je...
Dame i gospodo
ako mi dopustite
imam čast predstaviti vam
jednog od najneobičnijih ljudi na svijetu.
- To je isti čovjek. - Svakog dana on sazna 50 novih činjenica
i zapamti svaku.
Podaci iz povijesti, geografije,
iz novina, iz znanstvenih časopisa,
milijuni i milijuni, do najsitnijeg detalja.
Isprobajte ga, dame i gospodo. Pitajte ga bilo što.
Shvatio sam. Naravno da ne nedostaju papiri.
Sve informacije su u Memoryjevoj glavi.
Gospodin Memory.
- I dalje ne razumijem. - Zar ne vidiš?
Podaci su iz ministarstva uzeti, zapamtio ih je ovaj čovjek
i vraćeni su prije nego što je itko mogao saznati.
Zato je on tu. Da odvede Memoryja van zemlje nakon predstave.
- Ali, sigurno... - Neka gospoda žele razgovarati s vama.
Pitanje, molim.
- Gdje se održava utrka čamaca? - Kada je umro Florence Nightingale?
- Koliko je visok Empire State Building? - Jeste li vi Richard Hannay?
- Postoji nešto što trebate znati. - Pođite sa mnom mirno.
- Onaj čovjek na bini... - Nemojte raditi probleme
i pokvariti ljudima zabavu. - Kojeg datuma je umro general Gordon?
Što je "39 stepenica"?
Hajde, odgovori! Što je "39 stepenica"?
"39 stepenica" je špijunska organizacija
koja prikuplja informacije u korist ministarstva inozemnih poslova...
Sjednite, molim vas!
Nema razloga za paniku, nema razloga za paniku.
- Dobro sam. - Naravno da jeste.
Ne treba mi stolica. Pustite me da se tu odmorim.
- Dobro sam. - Polako.
- Dobro sam.
Odmah izvedite djevojke.
Točka s djevojkama, odmah.
G. Memory, kako glasi tajna formula
koju iznosite iz zemlje?
Je li u redu da vam to kažem, gospodine?
Veliki je posao bio naučiti je,
najveći posao kojeg sam se prihvatio
i ne želim da se baci. - Bit će sasvim u redu.
Prva osobina novog stroja je
značajno povećan odnos kompresije
predstavljen s R minus I, kroz R na gama,
gdje R predstavlja odnos kompresije, a gama...
uzlijetanje, s osi kojoj pripadaju dvije linije poluga...
Kut 65 stupnjeva.
Dimenzije cilindara su...
Ovaj uređaj čini stroj potpuno bešumnim.
Imam li pravo, gospodine?
Sasvim, stari prijatelju.
Hvala, gospodine. Hvala.
Drago mi je što sam je konačno izbacio iz glave.
Subtitles by: M O Z E N & P Y G M A L I O N